Jeg er Uhtred, sønn av Uhtred.
Jeg frigjorde slaven Guthred, og så ham bli kronet som kongen av Cumbraland.
Jeg ble forelsket i hans søster mens jeg kommanderte troppene hans.
Jeg ønsker å bli sett som Sigefrids likemann.
Jeg ber om at du tilbyr din søster i ekteskap.
Han oppfører seg som om han var konge!
For å bekjempe Kjartan den grusomme ble en allianse dannet
med brødrene Erik og Sigefrid.
Kjartans mark vil bli din mark. For fred.
Men Guthreds rådgivere så meg som en trussel
og ville ha kristne menn i hæren.
Han tror at han står over hver av oss.
Og derfor ble det gjort en hemmelig avtale med min onkel.
To hundre spyd. Til gjengjeld
vil jeg kreve hodet... til Osbert.
Hva gjør du?!
Guthred viste nåde,
men forrådte meg likevel.
Du vil bli en slave, Uhtred.
Og Halig med deg.
Kong Alfred frigjorde min bror Ragnar for å redde meg.
Men han kom for sent.
Du tilhører meg nå.
Skjebne er alt.
NORDSJØEN
Ta i, jævler.
Ta i!
Vi må fly! Ta i!
Det er som å se ut av en grav.
Det vil ikke bli vår skjebne...
...det sverger jeg.
Tror du disse jævlene vil gidde
å grave et hull for deg?
Det er vår skjebne å bli kastet overbord med resten av denne dritten.
Jeg sier deg, Finan,
det vil være min egen uflaks hvis jeg blir kastet over bord i live.
Jeg kan ikke svømme!
Aldri gi opp, Halig.
- Hold munn baki der! - Aldri gi etter.
Ikke snakk, trell!
Dere tar i!
Ja, menn!
Vi tar i og...!
- Ta i! - Ta i!
En dag, Osbert,
skal jeg drepe den jævelen og nyte det.
KONGEDØMMET NORTHUMBRIA
To hundre spyd som lovet. En mann av sitt ord.
Det virker sånn.
Vi kan beseire Dunholm så tidlig som i morgen.
De samlede hærene til Guthred,
Aelfric, de to brødrene,
vi marsjerer til Dunholm.
Vi viser Kjartan vårt antall.
Vi blir stående.
Vi sulter ut Kjartan...
...tar fra ham vann, mat...
- ...livet selv. - Hvordan døde han?
Hvem?
Uhtred, herre.
Han heter Osbert.
Dreit han seg ut i bukseklærne?
Ba han for nåde? Jeg vil vite det.
Uhtred ville aldri bedt.
- Din dronning? - Nei.
Hun har en fri tunge, herr Aelfric.
Hun vil ikke si mer.
Vel, jeg ønsker å se det.
Min nevøs hode, hvor er det?
Der det alltid har vært, på hans skuldre.
Du kan være sikker på at Uhtred er så god som død.
"Så god som død"?
Så da er han fortsatt i live?
For beleiring av Dunholm,
avtalte vi 200 spyd for hodet hans.
Det var avtalen.
Herre, han er skipstrell.
I virkelighet har Osbert blitt gitt en skjebne som er mye verre enn døden.
Du må forstå
at Uhtred reddet livet mitt.
Han var min venn.
- Din venn? - Ja.
Herre, jeg sverger, du vil aldri høre fra ham igjen...
Kanskje jeg burde alliere meg med Kjartan igjen.
Kanskje han vil lykkes hvor du har så forsettelig mislyktes.
Alt jeg ba om var et enslig, livløst hode.
Herre, får jeg foreslå at du hviler deg?
Aidan, hvor mange dager har vi vandret?
- Seks dager, herre. - Og du burde hvile.
Seks dager for ingen belønning!
Herre, hvil deg, spis, drikk.
Det må være noe vi kan gjøre eller tilby for å gjøre opp for dette.
Herr Aelfric,
du har sikkert skjønt nå at broren min er delvis dum.
Du burde ikke ha mer med ham å gjøre.
Min søster har humor og en tunge!
Vi drar i morgen.
- Herre, jeg ber deg... - Mitt gjøremål her er over!
Ha det, herr Aelfric, så hyggelig å møte deg.
Nyt den lange vandringen hjem til Bebbanburg.
Guthred, ved å redde Uhtred,
har du nå et kaos som du har laget selv.
Kaos.
Hvis Aelfric ikke er med oss, har betingelsene forandret seg.
Vi vil ikke ta noen del av beleiringen av Dunholm.
Erik, vi må!
Vi har en avtale, vi har planer.
Det vil ikke lenger involvere brødrene.
Ingen Dunholm betyr at vi igjen må slåss for vår rikdom!
Sigefrid, vi har en avtale!
Vi har en avtale!
Herre, vi trenger en alliert.
Du må tilby din søster.
Hestene er klare?
Det er de, dame.
Sihtric, jeg velger deg fordi du er lojal til herr Uhtred.
Alltid, dame.
Gi dette notatet til Hild når hun kommer tilbake.
Hun vil komme tilbake.
Hvor lenge vil du være borte, dame?
Alt jeg vet er at jeg kan ikke bli.
KONGEDØMMET WESSEX
Vi er Wessex, så klart,
og nordover for oss ligger Mercia, våre allierte.
- Og østover? - Danelagen.
Over der er Northumbria og Cumbraland,
hvor hedninger styrer og truer våre kristne brødre.
Og over den store muren er kongedømmet de kaller Alba,
hvor det er kaldt og vilt.
Bra.
Og hva kaller vi alt sør for muren?
Det vil en dag bli England.
Aethelflaed,
det vil koste store mengder blod og sølv
å erobre disse områdene, enda mer å holde dem.
Så allianser må bli dannet...
...foreninger gjort.
Skal jeg giftes bort?
Når en passende kobling har blitt gjort.
Jeg er klar til å gjøre min plikt.
Det er noe vakkert med en brennende landsby.
Det er som du sa, "kaos".
Jeg ønsker å bli kjent som Sigefrid...
...herre av Kaos.
Kom med meg. Kom igjen.
Søster Hild med følge,
hva er ditt formål?
Vi er her etter ordre fra Alfred av Wessex.
Jeg ønsker å møte kong Guthred.
Du er en dane.
Det er jeg. Jarl Ragnar Ragnarson.
Dette er krigeren Steapa, Alfreds mann.
Alfred sender hilsninger til kong Guthred.
Og Guthreds søster, dame Gisela. Er hun her?
Jeg vil gjerne møte henne.
- Hun er ikke det. Hun forlot byen. - Hvor til?
Jeg har ikke funnet det ut enda, men det skal jeg.
Du er hans bror?
- Du er Uhtreds bror. - Det er Guthred.
Det er jeg, herre.
Alfred sendte deg for å gjøre hva?
Å finne Uhtred.
Han står i gjeld til Uhtred og ønsker ikke å se ham skadet.
Uhtred er borte.
Jeg er oppriktig lei meg for å si det.
Mine unnskyldninger til både deg og Alfred.
Så du har hatt en bortkastet tur.
Hvil, vær så snill.
- Her, for all del... - Du vil si meg navnet på mannen
- som tok Uhtred. - Jeg må samle tankene mine.
Herre, jeg ønsker å vite navnet på trellhandleren!
Hvis du virkelig er lei deg, vil du fortelle meg hvor jeg kan finne ham!
Uhtred er dessverre borte.
Lens, dere hunder!
Frigi lenkene våre, da jobber vi raskere!
Lens ut eller du vil gå ned med henne!
Vil du leve?
Lens!
Jeg ber om at Gud holder ham trygg, dame.
Osbert, han vil ikke slutte å lense.
Hvil.
Du vil trenge styrken din.
Jeg kan gjerne lense.
Hei!
Tror du at du er bedre enn disse mennene?
De er eiendeler,
slik du er.
Du burde la stoltheten din gå,
den vil bli din død.
Hvil!
Han har rett.
Du burde hvile.
Vi visner bort, du og jeg.
Vi burde spare resten av kreftene våre for å løpe.
Men for å løpe trenger vi hud under føttene,
ikke råtnende kjøtt.
Da må vi lense.
Disse stakkarene forteller alle den samme historien, herre.
De flykter fra slakt fra brødrenes hender.
Vi er sikkert de neste.
Og hva skal jeg gjøre?
Skal jeg slåss?
Skal jeg gå ut mot brødrene?
Det er ikke min plass å instruere en konge om krigsfremferd.
Jeg ber om ditt råd!
Jeg er uten en kommandør av min garde!
Da vil jeg si at vi må først sikre nok korn for vinteren
for å mate disse stakkarene.
Og jeg vil si at vi trenger herr Aelfric av Bebbanburg mer enn noensinne!
Vi vil sette pris på litt vann, for oss selv og hestene.
Det er deres.
- Du er Jonis. - Det er jeg.
Jeg har blitt fortalt at du tok en mann,
en kriger, fra Guthred av Eoferwic.
Du solgte ham som en trell.
Jeg ser ansiktene til så mange skapninger.
Jeg er ikke her for å åpne magen din, Jonis.
Ikke enda.
Jeg betaler deg.
Her.
Du får ikke gi mat til trellene!
Og du får ikke bjeffe som en stor feit hund!
Du sa du vil betale?
Ja, det gjorde jeg.
En krigertrell, kalte seg selv Osbert.
Den var en annen mann, mindre, sakser.
En sjøhandelsmann ved navn Sverri tok dem begge.
Hvor er Sverri nå?
Hvor enn sjøen og lovnaden om sølv tar ham.
Livet ved årene er hardt og kort.
Sverri vil vende tilbake, det er jeg sikker på.
Fornye sitt mannskap.
Når?
Høst og vinter vil passere,
men når våren kommer,
første fullmåne etter Sigr blot,
vil vi samles for forhandlinger på stranden.
Sverri vil være der, det sverger jeg.
Og i mellomtiden seiler han hvor?
Hans skip pløyer de røffeste hav, han kan være hvor som helst.
- Du forteller oss ingenting. - Jeg forteller dere det jeg vet er sant.
Alt dere kan gjøre er å overvåke stranden og vente.
Saksiske hunder!
Beveg dere nå!
Det er East Anglia.
Det kan like gjerne være Frankia.
Drikk vann.
Jeg trenger land.
Ja. Herre, jeg trenger land. Jeg må komme meg ut.
- Jeg trenger land! - Halig! Tilbake på plass!
- Han er tilbake på plass! - Fortell dem hvem du er!
- Fortell dem at du har sølv! - Halig, du må være stille nå!
Han er syk med feber!
Vi vil holde ham!
Jeg sa vi vil holde ham!
Verdiløse treller.
- Jeg kan ikke! - Halig...
- Jeg kan ikke bli på dette skipet! - Halig!
Du er en kriger.
Du følgte meg inn i kamp ved Ethandun.
Du kjempet tappert! Halig!
Du reddet meg fra Kjartans spioner i Cumbraland. Husker du det?
Det gjorde jeg.
Det gjorde du.
Vi er krigere!
Og vår tid vil komme.
Se på meg, Halig.
Du har fulgt alle ordre jeg noensinne har gitt deg.
Nå gir jeg deg én til.
Du skal ro.
Du skal ta i og du skal vente og vår tid vil komme.
Så skal vi vinne sammen.
Sammen.
Mor, vær så snill og si meg at han ikke er her som en beiler.
Det er Ceolwulf, faderen av Mercia.
Han er så vidt i live.
Herr Ceolwulf,
Wessex er stolte av å ønske dere velkommen.
Vi ønsker velkommen til alle oldermenn av Mercia.
Det gjør vi ikke.
Måtte våre diskusjoner vise seg å være nyttige og fruktbare for begge parter.
Sverd, Alfred.
Jeg skal gjøre poenget klart fra begynnelsen.
Vi vil ha sverd,
og mennene for å bære dem...
For å hjelpe å stemme opp mot bølgen etter bølgen av plyndrere fra Daneriket.
Tilgi min avbrytelse.
Mercia mistet mange krigere ved Ethandun med glede.
Jeg forventer tilbakebetaling.
Jeg hører deg, Ceolwulf.
Jeg anser våre områder for å være ett...
Nei, vi er ikke ett.
Vi er Mercia og dere er Wessex.
Forfriskninger?
Sverd!
Jeg vil ikke la meg kneble.
Herr Ceolwulf, kanskje du vil sitte? Det har vært en lang reise.
Det har det!
For en hensikt!
Jeg forstår det slik at noen ganger blir østlige Mercia
overfalt av plyndrende vikinger.
Vi lider den samme skjebnen langs vår nordlige grense.
Hva med din kriger, Uhtred?
Han er en leder av menn.
Send ham til vår grense med Daneriket.
Uhtred og 50 menn vil jeg godta.
Uhtred ble sist sett i Northumbria, herre,
- hans fødested. - Northumbria?
Du kan sende menn lengst nord, men ikke til din nabo?
Herr Ceolwulf,
jeg tror at løsningen på vårt problem er en forening.
Løsningen er sverd og menn.
En vedvarende forening
mellom Wessex og Mercia.
- En union, herre. - Sverd!
Hvor mange ganger må jeg si det?
Hvor mange ganger skal jeg bli ignorert?
Herr Ceolwulf, har du lest mine brev?
Herr Ceolwulf?
Ja, selvsagt har jeg lest dine brev.
- Du ser etter en hingst. - Noen som passer, herre.
Og jeg har et navn for deg her...
...i mitt eget brev.
En god mann, en gudfryktig mann.
Fra Mercia,
som dame Aelswith.
Men hvilken garanti har jeg...
...for at Mercia ikke bare blir et vedheng til Wessex,
et fattig søskenbarn?
Vi er et kongedømme!
Herre, din første bekymring bør være at du ikke blir
et vedheng til Daneriket.
Og hvem var det som ble med på
denne tingen kalt Daneriket?
Det var deg.
Det var Alfred!
Og nå er det Mercia som lider mest!
- Sverd krever du, herre. - Det gjør jeg.
- Og sverd skal du få. - Hvor mange?
Wessex vil aldri snu seg vekk fra Mercia,
det ville vært det samme som at Alfred snur seg vekk fra Aelswith.
Det kunne aldri skje, Ceolwulf, aldri.
Hva er dette?
Hver gang jeg snakker om sverd og spyd...
...og likevel insisterer dere
å snakke om foreninger... og om...
En kopp vann for herr Ceolwulf?
En kopp vann!
Jeg tror kanskje et hull i jorden.
Han har... vandret heden, herre.
Vår...
...vår dypeste medfølelse er med dere alle.
Vær sikker på at jeg og prestene i Wessex
skal be for herr Ceolwulfs sjel.
Jeg ber om at evig lys må skinne over ham.
Vi utsetter møtet.
Hvem av dere er Aethelred?
Jeg er Aethelred... dame.
Aethelred, hvis du kan forsikre deg om at Ceolwulf blir sendt til sin familie,
vil jeg være takknemlig.
Ja, herre. Selvsagt, herre.
Herr Sverri og din venn Hakka har gode nyheter.
Vi er ferdige nå frem til våren.
Vinter vil være på land...
...Island.
Der er det jobb å gjøre.
Vær klare.
Hør Halig, land.
Jeg elsker land.
KONGEDØMMET NORTHUMBRIA
Så i stedet for Osberts hode
tilbyr du meg en brud,
som du selv innrømmer...
...du har rotet bort.
Men vi vil finne henne, herre, og snart.
Når vil du finne henne?
Før jeg er ferdig med å spise?
Før slutten av vinteren?
Herre, vi har øyne tvers over Northumbria og Cumbraland,
og... vi har bønnen.
Hun har dratt til Cumbraland.
Jeg kjenner min søster.
Men det gjør ikke jeg.
Jeg vet hun må være...
...svært glad i meg...
...for å gjemme seg slik.
Herre, hun ville ikke ha vært den første motvillige bruden.
Sant.
Det er også sant
at hun var veldig glad i din nevø.
Jeg er pliktig til å fortelle deg at det var snakk om ekteskap.
Er hun fortsatt glad i Osbert?
Jeg vil anta at han er grunnen til at hun er i skjul.
Da vil jeg ha henne.
Vil du?
Det er imidlertid betingelser:
Ikke ett spyd skal tilhøre Eoferwic
før Gisela er levert og er min kone.
Aidan vil dra tilbake med deg.
Du vil behandle ham godt og du vil mate ham godt,
gjennom hele vinteren, dersom det blir nødvendig.
Jeg spiser ikke så mye.
Til slutt vil du gi en beskjed fra meg til Kjartan.
- Kjartan? - Og si hva?
Som sier hvordan min nevø kan finnes og derfor drepes.
Hvorfor bjeffe, når det finnes hunder?
Er vi enige?
Ja.
Vi er enige.
Jeg tror at vi kanskje får mat, herre.
Kall ham Osbert.
Mer enn dere fortjener.
Vær takknemlige.
Herre, din gave av krigere har vært til god tjeneste for Mercia denne vinteren.
Plyndringene skjer ikke så ofte nå.
Det gleder meg å høre det.
Du har gjort det bra, Aethelred.
Takk, herre.
Nå tror jeg det er andre forhandlinger. Odda?
Ja, herre.
Brudens pris.
Vel, vi...
Jeg har tenkt på hva som vil være passende.
Jeg foreslår å gi damen Aethelflaed 3000 stykker.
Fire tusen er kanskje mer passende?
Herr Aethelred, hun er kongens datter, hun er ikke uten midler.
Sølv, selv om det er verdifullt,
representerer ikke hva hun vil bli,
en dame av Mercia.
Kanskje du har en gave som er mer...
...vedvarende.
Slekt.
Vi vil selvsagt overføre titulerte områder til Aethelflaed...
...rike områder i Mercia...
...for å styrke unionen.
En rettferdig pris, synes jeg. Utmerket.
Utmerket, herre.
For det vedvarende.
Fort! Gjem deg!
Hvordan kan jeg hjelpe deg, Sven Kjartanson?
Ved å ikke kaste bort tiden min.
Vi skal ikke snakke om sølv.
Vi skal snakke om en mann du kjenner som Osbert.
Halig...
Ikke rør deg.
Vær så snill, Hakka.
Jeg sa, ikke rør deg!
Jævler!
Ikke bare stå der og se uvirksom ut.
Han har vekten til en okse!
Vi må dele oss opp, dra forskjellige veier!
Halig.
Å, kom igjen.
- Å, ja. - Kom igjen.
Ok.
- Kom igjen. - Kom igjen.
Der! En båt!
- Hellige Jesus, det er en jævla båt. - Halig...
Halig.
- Dra fra meg! - Få ham inn i båten!
Jeg drar ikke fra deg!
Ta i!
Herre!
Du er i live bare fordi jeg er nysgjerrig på hvem du er...
...og om du vil gå for en god pris.
Ta i!
Ta i og spar ham for smerten!
Ta i og gi ham dødens hvile!
Ta i!
Jonis!
Jeg ser etter trellhandleren Jonis, er han her?
Hvem har sett ham?
Du skal snakke med meg i dag.
Vet du hvem jeg er?
Det gjør jeg, herre.
Du har noe jeg vil ha, mester Sverri.
Ja, herre.
Uhtred Ragnarson.
Er det deg?
Er det?
Hva kaller du denne mannen?
Han kaller seg selv Osbert, men jeg hørte en annen trell kalle ham herre.
Det er ham.
Jeg har ventet på dette øyeblikket.
Gi ham et sverd.
Et sverd!
Sven?
Ja.
Det er meg, Sven den enøyde.
Ta det opp!
Han er for svak.
Jeg skal drepe deg.
Uhtred, jeg er glad for at du prøver.
Han er for svak!
Jeg vil for alltid være mannen
som drepte den store krigeren Uhtred.
Uhtred!
Uhtred?
Det er meg, det er Ragnar.
Ragnar.
Trodde du vi ville forlate deg?
Frigi alle.
Ta i.
Halig.
Han har blitt tatt ned,
svøpt og begravd...
...med skjold og sverd.
Vil du si noen ord om ham, Hild?
Det har jeg gjort.
Det vil jeg alltid gjøre.
Northumbria er delt.
Aelfric kom ikke til Guthreds hjelp.
Erik og Sigefrid og Kjartan gjør som de vil.
Du har ikke spurt om hvorfor jeg er her.
Alfred.
Alfred sendte oss.
Jeg tror at kongen av Wessex bryr seg om deg.
Du er... Uhtreds bror?
Det er jeg.
Dere ligner ikke på hverandre.
Uhtred, du burde spise.
Finan.
Å, vi skal spise, dame...
...men våre mager er små.
Og våre føtter har knapt berørt tørt land.
Det vil ta en stund å finne dem.
Er du hans bror?
Vi er...
Vi er bundet, vil jeg si.
Opp. Du har sovet en dag eller mer.
Jeg klarer det.
Ta av klærne dine.
Du har ikke sett meg i øynene...
...ikke én gang.
Jeg er skamfull over den jeg har blitt.
Du er Uhtred, sønn av Uhtred.
Herre av Bebbanburg.
Det er på tide du husker det.
Du holdt eggen skarp.
Jeg visste at du ville komme tilbake.
Hun er tyngre enn jeg husker.
Hvordan visste Alfred om skjebnen min?
Du?
Jeg skal ikke glemme det.
Du vil alltid ha min beskyttelse.
Jeg kunne ikke ha bedt om mer.
Og dette...
...dette er min gave til deg.
Beskyttelse.
Du er for god en kvinne for Gud alene.
Uhtred, det er deg.
Eplene begynner å falle uten... plukking.
Vær så god brødre, Guds gave.
Takk, moder, veldig generøst.
Du sier du har vært i Cumbraland?
Det har vi og uten hell.
Og du har ikke hatt noen fremmede på døra, moder?
Fremmede, ja. Kjøpmenn og stakkarer, men ingen damer.
Du har apetitt, herre.
Det har jeg.
Det er godt.
Jeg er glad.
Alfred venter...
...på din tilbakekomst.
Vi har ting å gjøre her, Steapa, i nord.
Jeg ga deg mitt ord. Vi drar til Wessex.
Men vi er her, nå.
Jeg ga mitt ord om at vi drar direkte til Wessex.
Kjartan kan vente,
og Thyra... må vente.
Og Gisela?
Hva med henne?
Hun er trygg.
Hun venter på deg i klosteret i Epchester.
- Nei! - Ta henne!
- Nei, jeg vil ikke! Nei! - Hold henne!
Hold henne fast!
Stå ved siden henne, vi skal få henne gift.
Du har ikke lov!
Jeg har lov, og du skal være stille.
Aelfrics mann, stå ved siden av henne.
Vi skal gifte henne bort til Aelfric nå.
Uten en ektemann, herre?
Jeg vil ikke giftes mot min vilje! Du kan ikke...
Ikke slå den stakkars jenta!
Gjør som du blir fortalt og som Gud krever!
Ved siden av, som stedfortreder.
Du står i stedet for herr Aelfric.
Vi avstår fra håndholding,
du kan ta armen hennes.
Jeg vil ikke være med på dette.
- Jeg vil ikke gifte meg... - Og vi avstår fra løfter.
Jeg erklærer herved dame Gisela av Cumbraland
og herr Aelfric av Bebbanburg for å være mann og kone.
- Gisela! - Uhtred?
Uhtred, jeg er her!
- Uhtred. - Du skal la henne gå.
- Du kommer for sent. - Du skal la henne gå!
Hun er gift nå. Hun tilhører Aelfric.
Det er en løgn, Uhtred.
Hvor er Aelfric?
Hvis han ikke er her, kan han ikke bli gift.
Med en stedsfortreder, din tosk!
Denne mannen sto ved siden av henne i stedet for Aelfric.
Uhtred, i Guds øyne er hun gift.
Har du hoppa på henne for Aelfric?
- Det har han ikke. - Da er det ingen giftemål, det er en løgn.
Hun er gift og det kan ikke omgjøres!
Gjør henne til enke.
Nei!
Gisela er gift med Aelfric. Ikke med Aidan.
Jeg har allerede en kone. En annen kone.
Uhtred, dette kjeder meg.
Drep dem alle.
Gjør som du vil.
I Guds påsyn er hun gift.
Si at hun er gift igjen.
Hun er gift.
Hun er hva?
- Hun er gift. - Uhtred!
- Er hun gift? - Ja!
Han er Guds mann!
Si det én gang til prest, og jeg sverger at djevelen vil ta deg.
Du er bare en hedning og ludderet er gift!
Du!
Du vil dra til min onkel...
...og når han spør etter sin kone,
skal du fortelle ham at hun er i senga til Uhtred av Bebbanburg.
KONGEDØMMET WESSEX
Jeg håper helsen er bra.
Jeg blir bedre for hver dag.
- Og du, herre? - Gud påvirker meg.
Men det er det en grunn til, så jeg må være glad for det.
Jarl Ragnar er en god mann.
Jeg vil gjerne frigi både ham og Brida.
Takk, herre...
- ...for alt du har gjort. - Hva synes du om lysene mine?
Jeg synes de er mer effektive om natten.
Jeg har savnet din barnslige obstanasighet.
Jeg forsøker å måle tidens gang.
Jeg håper å finne et lys som brenner fra middag til middag.
Herre, hvorfor fikk du meg reddet?
- Hvorfor brakte du meg hit? - Jeg fikk deg reddet, for det første
fordi jeg kunne, og for det andre fordi det ikke er mer enn du fortjente.
Selv om jeg må innrømme... at jeg gjerne vil ha deg i min tjeneste igjen.
Jeg er selvfølgelig takknemlig...
- ...men jeg har min egen vei å følge. - Skjebne.
Skjebne, herre.
Du drepte abbeden Eadred.
Ifølge broder Trew og andre.
- Han var en ekling, herre. - En ekling uten sverd, en hellig ekling.
Som fortjente å dø.
Du drepte ham på hellig grunn.
Han var en abbed.
Imidlertid var du i selskap med jarl Ragnar,
i jarl Ragnars forvaring, som var under mine ordre,
og som jeg holder ansvarlig for drapet på abbed Eadred.
Nei.
- Nei, herre, det var meg og meg alene. - Hvorfor stoppet han deg ikke?
Herre, du kan ikke holde Ragnar ansvarlig for abbedens død.
Jo, jeg både kan og vil.
- Det er urettferdig. - Han vil stå til rette.
Nei!
Du er en stor kriger, Uhtred.
Du er en sakser som også er en dane.
Selve legemliggjørelsen av det England som må oppstå.
Jeg ønsker at du kommer i min tjeneste.
Herre...
...jeg har vært en slave!
Jeg ønsker å forbli en fri mann.
Hva ønsker du for jarl Ragnar?
- Herre, vær så snill. - En Guds mann ble slaktet.
Det kan ikke ignoreres, noen må svare for det.
Det vil enten være deg,
eller jarl Ragnar.
Du får velge.
Ditt sverd, Uhtred.
Du kan være en fri mann innen min tjeneste.
Ragnar går fri.
Han har fortjent det.
Sverg.
Jeg, Uhtred av...
Det er vanlig å knele.
Jeg, Uhtred av Bebbanburg, sverger mitt sverd til deg, Alfred av Wessex.
Tekst: Anniken Einan